Kolumbán Sebesi Claudia
Teatrológia IV év I. Félév
Filmtörténet dolgozat

Hontalanul
Jancsi és Juliska lepattant változata - 18 éven felülieknek
Irodalmi forgatókönyv

Mindvégig belső forgatás

Időpont. Napjainkban, este

Helyszín: lepattant elhagyott krematórium. Középen nagy kéményes, kétajtós óriási kemence, melynek jobb oldalán egy kisebb ajtó található, ahol a tüzet táplálják. Szintén jobb oldalon a kemence mellett nagy kosárban felvágott tűzifa. Kemence előtt ravatal, ravatalon csiszolatlan deszkából készült koporsó. Bal oldalon nagy piros gomb, melynek megnyomásával a koporsók a kemencébe kerülnek. Jobb oldali falon ócska nagy ajtó, a krematórium bejárata. A bal oldali falhoz támasztva három csiszolatlan deszkából előkészített koporsó, a földön ledobott kötelek, melyekkel a koporsókat szokták a sírásók leereszteni a földbe, valamint ostor, mellyel a lovakat hajtják. 
Anya festett szőke, erős piros-rúzsos, foghíjas, 40 év körüli lepattant cigány nő, fekete ruhában. Kezében vodkás műanyag palack, melyből időnként nagyot húz.
Jancsi: erősen kancsi 16 éves, kicsit debilis fickó, rongyos nadrágban, kötött sapkában, melyből két nagy füle kikandikál. Kockás kopott zakót visel, egyik zsebében ablakpucoló szerszám, a másikban aracetet tartalmazó üveg. Kezében tejeszacskó, melyet időnként a szájához emel, és nagyot szippant belőle.
Juliska: vastag ajkú festett szőke, 18 éves lány. Neccharisnyát, erősen kivágott piros blúzt, fekete miniszoknyát, piros magas sarkú műbőr csizmát, műbőr fekete rövidkabátot visel. Kezében szintén ott a tejeszacskó, melyből időnként nagyot szippant.

1.	jelenet

Jancsi és Juliska a jobb oldali kemenceajtónál állnak. Jancsi épp fát dob a kemencébe, Juliska mellette áll és szipózik a zacskóból. Anya baloldalon áll, a koporsó mellett, és nagyot kortyol az üvegből.
Jancsi halkan Juliskának
Jancsi
Te Julis, most, hogy kiégetjük az öreget, biztos vagyok benne, hogy a vénlány kipakol az utcára.

Jancsi szippant a zacskóból

Juliska:
S akkor mi van? Eddig is ott voltunk? Ezeknek csak azért kellettünk, hogy pénzt facsarjanak ki belőlünk. De legalább szakmát tanultunk, hisz te profi autó-ablakmosó lettél, én meg profi kurva.

Juliska és Jancsi Kuncognak.

Jancsi miközben Juliskával együtt a bal oldalra az anyjukhoz mennek:
Jancsi:
Siessünk basszus, mert ha bejön az őr ülhetünk majd a hűvösön.

Anya:
Nem kell beszarni, öcsi. Azt én úgy leitattam, hogy három napig nem fog magához térni. 
Anya meghúzza az üveget

Juliska:
De anya, te már semmit sem utálsz?

Anya:
A szádat befogod. Örök-garzonra nem volt lóvé. Ha már elültetésre nem tellett valamit kezdeni kellett a hullával, hisz már szaga volt.
Anya meghúzza az üveget

Jancsi:
Úgy sem érezte volna senki, hisz összekeveredett a kanálisszaggal. A drága otthonunk illatával.
Jancsi röhög, szippant

Juliska:
Kuss legyen!
Juliska is szippant

Anya:
Tovább nem szarozhatunk. Vegyetek búcsút apátoktól.
Anya toszogatja gyermekeit a koporsó fele, de Julis tiltakozik.

Juliska:
Csak a Jancsi apja. Vegyen ő búcsút tőle.

Jancsi odalép a koporsóhoz
Jancsi:
Na pá, öregem. Majd jelezz vissza, hogy milyen odalent.
Jancsi röhög, szippant.

Juliska:
Basszus, milyen meleget okád ez a kremcsi.

Anya előre lép és megnyomja a nagy piros gombot. A kemence ajtaja kitárul és a koporsó a lángok felé tart. Anya elérzékenyül, és sírni kezd. Az ifjak undorodva nézik.

Juliska:
Figyu, Jancsi a vénlány siratja a stricijét.

Jancsi:
Már nem sokáig, mert az már sínen van a pokol fele.
Jancsi és Juliska röhögnek

Juliska:
Undorító.
Juliska becsukja a szemét.

Jancsi:
Nézni sem bírom. Jesszusom.
Jancsi háta fordít a kemencének és hányik. 
Anya hangosan feljajdul. Ebben a pillanatban a koporsó eltűnik a lángok között, és a kemenceajtó becsukódik.
Jancsi megtörölve zakója újával a száját, Juliskának

Jancsi:
Kinyithatod a szemed Julis, és becsukhatod a szád az öregből már hamuba-sült pogácsa lett.
Juliska kinyitja a szemét.

Juliska
Kuss.
Juliska az anyához. 

Juliska:
Ne sirasd anya. Már elfejtetted, hogy naponta háromszor szétverte a pofádat?
Juliska szippant.

Anya:
Semmi közöd hozzá! Jó pasi volt.
Anya meghúzza az üveget.

Jancsi:
Persze. Jókat ittatok együtt, aztán váltott ritmusban hol keféltetek, hogy szilvásdit játsztatok.
Jancsi röhög és szippant.

Anya:
Kuss legyen! Ide figyeljetek. Most, hogy özvegy lettem keresnem kell egy újabb stricit. Egyedül nem élhetek.
Az özvegy szóra Jancsi és Julis felröhögnek.

Juliska:
Persze, hogy majd legyen kit eltemetni, apám, meg a Jancsi apja után.

Anya:
Ahhoz viszont hogy valakit is felcsípjek nektek el kell tűnni. Nem akarom, hogy az újabb pasim feszélyezve érezze magát miattatok.
Anya nagyot húz az üvegből.

Jancsi:
Ejsze zavarna, ha Julis tátott szájjal nézné, hogy mit műveltek. 
Jancsi utánozza Julis tátott száját, röhög, majd szippant.
Juliska:
Kuss. Te csak ne kritizáld a tátott számat, hisz te sem vagy különb. A jobb szemed balra, a bal meg jobbra néz.
Julis kezével és szemével egyszerre mutatja, hogy Jancsi mennyire kancsi. 

Juliska:
A múltkor is, amikor az öregek hancúroztak azt mondtatd, hogy négyen vannak.
Juliska röhög.

Anya:
Kuss legyen. Na mentem. Haza ne merjetek állítani.

Jancsi:
Haza?!
Jancsi röhög, majd szippant.

Julis:
Na pápá, jó vadászást.
Juliska röhög, majd szippant. Anya elviharzik.

2. jelenet

Jancsi egy pillanatra megijedve
Jancsi:
Mi lesz velünk?

Juliska:
Csak semmi pánik. Ma este itt alszunk. A kremcsi ontja a meleget. Tegyél még a tűzre.
Jancsi elmegy a kemence jobb oldalához és néhány fadarabot dob még a tűzre. Juliska tovább beszél. 
Juliska:
Az őr meg hulla részeg, így senki sem fog megzavarni.

Jancsi:
De nekem frászom van, azt hallottam, hogy a temetőkben, de főleg az ilyen elhagyatottakban szeeelllleeemek járnak.
Jancsi visszarohan a bal oldalon álló Juliskához.

Juliska:
Csak nem szarsz be egy kicsi izgi eseménytől? Figyu, gyere szipózzunk még egy kicsit, az fellazít.

Jancsi:
OK.
Leülnek egymás mellé a ravatal elé. Jancsi előveszi az üvegét és tölt egy kicsis ragasztót a maga egy kicsit meg a Juliska zacskójába.

Juliska:
Na, minden OK?
Jancsi:
Igen. Te ez nagyon jóóó.
Mindketten röhögnek és szívnak.

3. jelenet

 A bejárati ajtó nyikorogva kinyílik. Mindketten odafordulnak. Az ajtóban megjelenik a szellem. Jancsi és Juliska kiejtve kezükből a tejeszacskókat felpattannak.

Jancsi és Juliska:
Jézusom.

Szellem az ajtóban áll és kajánul röhög, kacsintgat Juliskának. (A szellem egy piros selyem inges, szűk fekete nadrágos bomló félben lévő hulla, de a testén még látszik, hogy valaha sportos volt.)
Juliska az ajtóhoz rohan és rácsukja azt a szellemre, majd nekitámaszkodik, hogy a szellem ne tudjon bejönni. Jancsinak földbe gyökeredzik a lába, és alig tud megszólalni.

Jancsi:
Te, te Julis..., sokat szívtunk, vagy mi?

Juliska:
Erre most nincs idő. Egyetlen mentségünk a kemence. Elégetjük. Te csak csináld, amit majd közben mondok.
A Szellem kívülről löki az ajtót. Juliska nem bírja visszatartani, így a szellem bejön. Juliska Jancsi mellé hátrál. A Szellem egyenesen Juliska elé áll.

Szellem:
Helló, girls. Mi járatban erre?
Jancsi továbbra is meredten áll és bámulja a Szellemet.

Jancsi:
Mi..., izé..., csak..., ültetni..., pogácsa.

Juliska:
Kuss.
Majd a szellemhez lép, kihívóan leveszi a kabátját, hogy mellei érvényesüljenek. 

Juliska:
Helló, itt né a sötétben, tudod.
Szellem kajánul vigyorogva nézi Juliska melleit.

Szellem:
Oh baby, és ebből én is kaphatok?

Jancsi:
Mi van? Mi kell? Ne add oda magad. Ilyen fajtával még nem volt dolgod. Ki tudja...

Juliska:
Kuss!
Juliska provokálni kezdi a szellemet. 
Juliska:
Ha erre van szükséged?

Szellem:
Hisz ezért jöttem pumpkin. De ezzel mit csinálunk?
Jancsira mutat. 

Szellem:
Lesz gyertyatartónk?

Juliska:
Semmi vész. Debis egy kicsit. Nem fogja fel. Előtte, amúgy is mindent lehet. Hozzá van szokva.

Jancsi:
De én...

Juliska:
Kuss.
(Juliska a szellemet körbejárja, miközben csábító gesztusokat tesz.

Juliska:
Nos, hogy szeretnéd, szex bomb? Van kedvenc pozíciód?
A Szellem kezd zavarba jönni a látványtól

Szellem:
Hát a szép szád eszembe juttat egy, s mást....

Juliska:
Az semmiség. Annál többre is képes vagyok.

Szellem:
Oh, yes baby. Mit szólsz egy kis szado-mazóhoz? You now?

Juliska:
Hát persze. Pokolian akarod érezni magad mi?

Szellem:
Igen, honey.

Juliska:
OK, szex-bomb. Akkor viszont azt kell tenned, amit én mondok.

Jancsi:
De Julis.

Szellem, Julis:
Kuss.

Szellem:
OK baby. Bármit csak...
Juliska:
Akkor lássunk hozzá.
Juliska körülnéz és felfigyel a fal mellé támasztott egyik koporsóra melynek oldalán van 4 fogantyú. 

Juliska:
Ágy nincs ugyan, de egy koporsót, ha felteszünk a ravatalra... Az jó lesz nem?

Szellem:
Yes, baby, cool.
Juliska a még mindig odacövekelt Jancsihoz szól.

Juliska:
Nos, gyerünk Jancsi. Ideje megmozdulni. Segíts mán.
Miközben a koporsót a ravatalra teszik. Juliska jelzi Jancsinak, hogy majd nyomja meg a piros gombot. Ettől Jancsi teljesen megnyugszik. És ismét röhögni kezd. Szellem izgatottan nézi az előkészületeket, meg Juliskát és Kajánul vigyorog.

Szellem:
Yes, Yes, Yes. A poklok tüzét akarom átélni, baby.

Juliska:
Azt fogod szex bomb, dobd fel magad a nászágyunkra.
Szellem felmászik a ravatalra és befekszik vigyorogva a koporsóba. Juliska felfigyel a földön lévő kötélre és az ostorra és miközben felveszi a kötelet:

Juliska:
Ni-ni szado-mazo kellékeink is vannak. Ezzel most szépen kikötlek baby.
Szellem már-már magán kívül

Szellem:
Yes, Yes, Yes, Yes. Cool, Cool.
Felmászik a ravatalra és kezdi a koporsó fogantyúihoz köti a szellemet.

Juliska .
Így ni szex bomb. Lazíts. Majd én dolgozom. Itt az ideje, hogy behunyd a szemed. Hozom az ostort.
Miközben leszáll az ostorért, int Jancsinak, hogy nyomhatja a gombot. Jancsi debisen röhög, miközben megnyomja a piros gombot. Szellem egyre nagyobb kéjjel:

Szellem
Yes, yes.
 A gombnyomásra a kemenceajtó kitárul és a szellem koporsója a lángok fele halad.

Szellem:
Sweet heart, kezdek nagyon bemelegedni. Forróságot érzek, nagy forróságot.
Juliska az ostort csattogtatja.

Juliska:
Persze szex bomb, hisz a poklok tüzét kívántad? Nem? I am coming! Are you ready?
Szellem miközben a koporsóját elnyelik a lángok

Szellem:
Yes, Yes.... No, no....

Jancsi és Juliska röhögnek a kemence ajtaja becsukódik. 

4. jelenet

Egymás tenyerébe csapnak.

Juliska:
Yes, Yes, Yes. Kellett neki?

Jancsi: Yes, Yes.
Ugrálnak örömükben.

Jancsi:
És most.

Juliska:
Lazítunk Jancsi. Ide a szipót.
Megkeresik az eldobott zacskókat. 

Juliska:
Holnap majd keresünk egy jó kanálist.
Ismét leheverednek a ravatal elé. Jancsi előveszi az üveget és tölt.

Julis:
Jó voltam mi?

Jancsi:
Elvégre a szakmád. Vagy nem?
Szívnak sűrűn és röhögnek.

Jancsi:
Te Juliska.

Julis:
Mi van? Megint jön valaki?

Jancsi:
Á dehogy, csak eszembe jutott a mi megélt storynkról Jancsi és Juliska.
Mindketten röhögnek.

Julis:
Azért be kell vallanod, hogy a mienk sokkal izgisebb volt. Ez a szellem klasszabb volt, mint a boszorka. Na meg neked sem kellett elhíznod.

Mindketten már-már szinte sátáni hangon röhögnek. Jancsi fokozatosan abbahagyja, de Juliska tovább nevet még egy ideig, míg fel nem figyel Jancsi szomorúságára.

Julis:
Na mi van?
Jancsi nagyon halkan és tagoltan
Jancsi:
Én soha nem ettem mézeskalácsot.
Jancsi sírni kezd. Juliska ölbe veszi és ő is sír.

5. jelenet

Megjelenik anya az ajtóban, a vodkával a kezében széttépett ruhával, jól megverve. Jancsi és Juliska egy pillanatra abbahagyják a sírást, és kérdően néznek anyjukra. 

Anya:
Az őr...

Anya iszik. Jancsi és Juliska ismét sírnak. Anya eldobja az üveget, gyerekeihez tántorog, ölbe veszi őket, és mindhárman zokognak. Anya fokozatosan lecsillapodik és miközben gyermekei tovább sírnak halkan mesélni kezd.
 
Anya:
Hol volt, hol nem volt egyszer egy favágó. Annak volt egy lánya Juliska és egy fia Jancsika....

Rahmanyinov G-mol prelűdje szólal meg, igen hangosan.