Jancsi és Juliska lepattant változata 
18 éven felülieknek

Időpont. Napjainkban, este
Helyszín: lepattant elhagyott krematórium. Középen nagy kéményes, kétajtós óriási kemence, melynek jobb oldalán egy kisebb ajtó található, ahol a tüzet táplálják. Szintén jobb oldalon a kemence mellett nagy kosárban felvágott tűzifa. Kemence előtt ravatal, ravatalon csiszolatlan deszkából készült koporsó. Jobb oldali falon ócska nagy ajtó, a krematórium bejárata. A bal oldali falhoz támasztva három csiszolatlan deszkából előkészített koporsó, a földön ledobott kötelek, melyekkel a koporsókat szokták a sírásók leereszteni a földbe, valamint ostor, mellyel a lovakat hajtják. 
Anya festett szőke, erős piros-rúzsos, foghíjas, 40 év körüli lepattant cigány nő, fekete ruhában. Kezében vodkás műanyag palack, melyből időnként nagyot húz.
Jancsi: természetesen erősen Jancsi 16 éves, kicsit debilis fickó, rongyos nadrágban, kötött sapkában, melyből két nagy füle kikandikál. Kockás kopott zakót visel, egyik zsebében ablakpucoló szerszám, a másikban egy fehér folyadékot tartalmazó üveg. Kezében tejeszacskó, melyet időnként a szájához emel, és nagyot szippant belőle.
Juliska: vastag ajkú festett szőke, 18 éves lány. Neccharisnyát, erősen kivágott piros blúzt, fekete miniszoknyát, piros magas sarkú műbőr csizmát, műbőr fekete rövidkabátot visel. Kezében szintén ott a tejeszacskó, melyből időnként nagyot szippant.

A függöny felgördültekor Jancsi és Juliska a jobb oldali kemenceajtónál állnak. Jancsi épp fát dob a kemencébe, Juliska mellette áll és szipózik a zacskóból. Anya baloldalon áll, a koporsó mellett, és nagyot kortyol az üvegből.

Jancsi (halkan Juliskának) Te Julis, most, hogy kiégetjük az öreget, biztos vagyok benne, hogy a vénlány kipakol az utcára. (Szippant)

Juliska: S akkor mi van? Eddig is ott voltunk? Ezeknek csak azért kellettünk, hogy pénzt facsarjanak ki belőlünk. De legalább szakmát tanultunk, hisz te profi autó-ablakmosó lettél, én meg profi kurva. (Kuncognak.)

Jancsi (miközben Juliskával együtt az anyjukhoz igyekszik): Siessünk basszus, mert ha bejön az őr ülhetünk majd a hűvösön.

Anya: Nem kell beszarni, öcsi. Azt én úgy leitattam, hogy három napig nem fog magához térni. (Meghúzza az üveget)

Juliska: De anya, te már semmit sem utálsz?

Anya: A szádat befogod. Örök-garzonra nem volt lóvé. Ha már elültetésre nem tellett valamit kezdeni kellett a hullával, hisz már szaga volt. (Meghúzza az üveget)

Jancsi: Úgy sem érezte volna senki, hisz összekeveredett a kanálisszaggal. A drága otthonunk illatával. (röhög, szippant)

Juliska: Kuss legyen! (Szippant)

Anya: Tovább nem szarozhatunk. Vegyetek búcsút apátoktól.

Juliska: Csak a Jancsi apja. Vegyen ő búcsút tőle. (Szippant)

Jancsi: Na pá, öregem. Majd jelezz vissza, hogy milyen odalent. (röhög, szippant)

Juliska: Basszus, milyen meleget okád ez a kremcsi.

(Anya előre lép és megnyomja a nagy piros gombot. A kemence ajtaja kitárul és a koporsó a lángok felé tart. Anya elérzékenyül, és sírni kezd. Az ifjak undorodva nézik.)

Juliska (Jancsinak): Figyu, a vénlány siratja a stricijét. (röhög)

Jancsi: Már nem sokáig, mert az már sínen van a pokol fele. (röhög)

Juliska: Undorító. (Becsukja a szemét)

Jancsi: Nézni sem bírom. Jesszusom. (Hányik)

Anya hangosan feljajdul. Ebben a pillanatban a koporsó eltűnik a lángok között, és a kemenceajtó becsukódik.

Jancsi: (Megtörölve zakója újával a száját, Juliskának): Kinyithatod a szemed Julis, és becsukhatod a szád az öregből már hamuba-sült pogácsa lett.

Juliska (kinyitja a szemét) Kuss. Majd anyához. Ne sirasd anya. Már elfejtetted, hogy naponta háromszor szétverte a pofádat? (Szippant)

Anya: Semmi közöd hozzá! Jó pasi volt. (Meghúzza az üveget)

Jancsi: Persze. Jókat ittatok együtt, aztán váltott ritmusban hol keféltetek, hogy szilvásdit játsztatok. (röhög, szippant)

Anya: Kuss legyen! (Nagyot kortyol az üvegből, majd a gyerekeknek) Ide figyeljetek. Most, hogy özvegy lettem (az ifjak röhögnek) keresnem kell egy újabb stricit. Egyedül nem élhetek.

Juliska: Persze, hogy majd legyen kit eltemetni, apám, meg a Jancsi apja után. (Szippant)

Anya: Ahhoz viszont hogy valakit is felcsípjek nektek el kell tűnni. Nem akarom, hogy az újabb pasim feszélyezve érezze magát miattatok. (iszik)

Jancsi: Ejsze zavarna, ha Julis tátott szájjal nézné, hogy mit műveltek. (röhög, szippant)

Julis:  Kuss. Te csak ne kritizáld a tátott számat, hisz te sem vagy különb. A jobb szemed balra, a bal meg jobbra néz (Kezével és szemével egyszerre mutatja, hogy Jancsi) A múltkor is, amikor az öregek hancúroztak azt mondtatd, hogy négyen vannak. (röhög)

Anya: Kuss legyen. Na mentem. Haza ne merjetek állítani.

Jancsi: Haza?! (röhög, szippant)

Julis: Na pápá, jó vadászást. (röhög, szippant)
Anya elviharzik.

Jancsi: (egy pillanatra megijedve) Mi lesz velünk?

Juliska: Csak semmi pánik. Ma este itt alszunk. A kremcsi ontja a meleget. Tegyél még a tűzre. (Jancsi tesz.) Az őr meg hulla részeg, így senki sem fog megzavarni. 

Jancsi: De nekem frászom van, azt hallottam, hogy a temetőkben, de főleg az ilyen elhagyatottakban szeeelllleeemek járnak.

Juliska: Csak nem szarsz be egy kicsi izgi eseménytől? Figyu, gyere szipózzunk még egy kicsit, az fellazít.

Jancsi: OK.

(Leülnek egymás mellé a ravatal elé. Jancsi előveszi az üvegét és tölt egy kicsit a maga egy kicsit meg a Juliska zacskójába).

Juliska: Na, minden OK?

Jancsi: Igen. Te ez nagyon jóóó. (röhög, szívnak)

(A bejárati ajtó nyikorogva kinyílik. Mindketten odafordulnak. Az ajtóban megjelenik a szellem.

Jancsi és Juliska kiejtve kezükből a tejeszacskókat felpattannak: Jézusom.

Szellem: Kajánul röhög.

Juliska az ajtóhoz rohan és rácsukja azt a szellemre, majd nekitámaszkodik, hogy a szellem ne tudjon bejönni.

Jancsi (lemeredten): Te Julis, sokat szívtunk, vagy mi?

Juliska: (mámorából hirtelen magához térve): Erre most nincs idő. Egyetlen mentségünk a kemence. Elégetjük. Te csak csináld, amit majd közben mondok. (A Szellem kívülről löki az ajtót. Juliska nem bírja visszatartani, így a szellem bejön).

Szellem (berontva, kajánul): Helló, girls. Mi járatban erre?

Jancsi (meredten áll és bámulja a szellemet): mi, izé, csak, ültetni, pogácsa.

Juliska: Kuss. (a szellemhez) Helló, itt né a sötétben, tudod... (Kihívóan leveszi a kabátját, hogy mellei érvényesüljenek).

Szellem (Kajánul vigyorogva): Oh baby, és ebből én is kaphatok?

Jancsi: Mi van? Mi kell? Ne add oda magad. Ilyen fajtával még nem volt dolgod. Ki tudja...

Juliska: Kuss! (a szellemnek) Ha erre van szükséged?
Szellem: Hisz ezért jöttem pumpkin. De ezzel mit csinálunk? (Jancsira mutat.) Lesz gyertyatartónk?

Juliska: Semmi vész. Debis egy kicsit. Nem fogja fel. Előtte, amúgy is mindent lehet. Hozzá van szokva.

Jancsi (továbbra is meredten): De én...

Juliska: Kuss. (a szellemhez) Nos, hogy szeretnéd, szex bomb? Van kedvenc pozíciód?

Szellem: Hát a szép szád eszembe juttat egy, s mást....

Jancsi: Na de...

Juliska: Kuss. (a szellemhez) Az semmiség. Annál többre is képes vagyok.

Szellem: Oh, yes baby. Mit szólsz egy kis szado-mazóhoz? You now?

Juliska: Hát persze. Pokolian akarod érezni magad mi?

Szellem: Igen, honey. 

Juliska: OK, szex-bomb. Akkor viszont azt kell tenned, amit én mondok.

Jancsi: De Julis.

Szellem, Julis: Kuss.

Szellem: OK baby. Bármit csak...

Juliska: Akkor lássunk hozzá. (Juliska körülnéz.) Ágy nincs ugyan, de egy koporsót, ha felteszünk a ravatalra... Az jó lesz nem?

Szellem: Yes, baby, cool.

Juliska: (Jancsihoz) Nos, gyerünk Jancsi. Ideje megmozdulni. Segíts mán. (Miközben a koporsót a ravatalra teszik. Juliska jelzi Jancsinak, hogy majd nyomja meg a piros gombot. Ettől Jancsi teljesen megnyugszik. És ismét röhögni kezd.)

Szellem: Kajánul vigyorogva: Yes, Yes, Yes. A poklok tüzét akarom átélni, baby.

Juliska: Azt fogod szex bomb, dobd fel magad a nászágyunkra. (Szellem befekszik vigyorogva a koporsóba. Miközben Juliska észreveszi a kötelet és az ostort)  Ni-ni szado-mazo kellékeink is vannak. (Felveszi a kötelet) Ezzel most szépen kikötlek baby.

Szellem (már-már magán kívül): Yes, Yes, Yes, Yes. Cool, Cool.

Juliska (Felmászik a ravatalra és kezdi a koporsóhoz kötni a szellemet). Így ni szex bomb. Lazíts. Majd én dolgozom.

Juliska: Nos szex bomb, itt az ideje, hogy behunyd a szemed. Hozom az ostort. (Miközben leszáll az ostorért, int Jancsinak, hogy nyomhatja a gombot.)

Jancsi debisen röhög, miközben megnyomja a piros gombot.

Szellem egyre nagyobb kéjjel Yes, yes. A kemence ajtó kitárul és a szellem koporsója a lángok fele halad.

Szellem: Sweet heart, kezdek nagyon bemelegedni. Forróságot érzek, nagy forróságot.

Juliska (miközben az ostort csattogtatja): Persze szex bomb, hisz a poklok tüzét kívántad? Nem? I am coming! Are you ready?

Szellem: Yes, Yes....(Miközben elnyelik a lángok) No, no....

Jancsi és Juliska röhögnek a kemence ajtaja becsukódik.

Juliska: Yes, Yes, Yes. Kellett neki? 

Jancsi: Yes, Yes. (Ugrálnak örömükben.)

Jancsi: És most.

Juliska: Lazítunk Jancsi. Ide a szipót. (Megkeresik az eldobott zacskókat.) Holnap majd keresünk egy jó kanálist. (Ismét leheverednek a ravatal elé. Jancsi előveszi az üveget és tölt).

Julis: Jó voltam mi?

Jancsi: Elvégre a szakmád. Vagy nem? (Szívnak sűrűn és röhögnek.)

Jancsi: Te Juliska.

Julis: Mi van? Megint jön valaki?

Jancsi: Á dehogy, csak eszembe jutott a mi megélt storynkról Jancsi és Juliska. (Mindketten röhögnek)

Julis: Azért be kell vallanod, hogy a mienk sokkal izgisebb volt. Ez a szellem klasszabb volt, mint a boszorka. Na meg neked sem kellett elhíznod. (röhög)

Jancsi: Hirtelen abbahagyja a röhögést.

Julis: abbahagyja lassan ő is. Ránéz a szomorú Jancsira. Na mi van?

Jancsi: Nagyon halkan és tagoltan Én soha nem ettem mézeskalácsot. (sírni kezd. Juliska ölbe veszi és ő is sír)

Megjelenik anya az ajtóban, a vodkával a kezében széttépett ruhával, jól megverve. Jancsi és Juliska kérdően néznek rá. 
Anya: Az őr... (Iszik, eldobja az üveget, gyerekeihez tántorog, ölbe veszi őket, és mindhárman zokognak.)
 
Anya:  hirtelen lecsillapodik és miközben gyermekei tovább sírnak halkan mesélni kezd. Hol volt, hol nem volt egyszer egy favágó. Annak volt egy lánya Juliska és egy fia Jancsika....

Függöny